Денталне аномалије настају као последица дејства различитих фактора, односно развојних метаболичких сметњи. Могу се поделити на урођене и стечене.
Урођене аномалије су аномалије везане за број, величину, облик, положај зуба и абнормалне калцификације и апозиције. Неке од њих су:
* Макродонција и микродонција су поремећаји у величини зуба. У првом случају ради се о увећању, а у другом о смањењу величине зубног органа.
* Анодонција, хипердонција или хиподонција су поремећаји везани за број зуба. Анодонција представља тотално одсуство млечних и сталних зуба, а хипердонција би била развој прекобројних зуба. Хиподонција је појава абнормалног одсуства неких зуба. Такође треба споменути олигодонтцију, израз који означава одсуство 6 или више зуба.
* Геминација и фузија су аномалије облика зуба. Герминација је појава када се зуб подели на два дела, а фузија се односи на спајање више зуба у један.
Стечене аномалије представљају основну патологију стоматогнатог система и овде се убрајају: малоклузије, преломи, ерозије и патолошка абразија.
* Малоклузија је најчешће наследни поремећај у коме горњи и доњи зуби не пристају својим квржицама тачно једни на друге, јер зуби при расту заузимају абнормалан положај и не могу несметано да обављају своју функцију. Корекција се врши помоћу тзв. ортодонтских апарата, који доводе зуб у нормалан положај.
* Преломи су последица трауматске повреде и применом адекватне терапије овакви зуби се могу сачувати.
* Ерозије или клинасти дефекти се најчешће јављају на лабијалним површинама предњих зуба и преткутњака, у пределу глеђно-дентинског споја. То су полумесечаста удубљења жуте или сиве боје, отпорна на каријес. Ипак, понекад могу изазвати спорадичан бол, па захтевају лекарску интервенцију.
* Патолошка абразија настаје услед прекомерног трошења зуба и може да се јави у свим правцима. Такво стање доводи до нарушавања зубика и поремећаја у међувиличним односима, и обично се санира у оквиру стоматолошке протетике.